Översatt av: Ronnie Hedlund
Arrakis.
Dune.
Imperiets ökenvärld...
...och den dyrbaraste planeten i universum...
...för det är här, och endast här, man hittar krydda.
Krydda.
Utan den skulle ingen handel existera i Imperiet.
Ingen civilisation.
Arrakis.
Dune.
Hemvist för kryddan.
Universums största skatt.
Och den som styr över den, styr vårt öde.
Pappa!
Flytten till Arrakis kommer vid en känslig tid för Huset Atreides.
Ett prov på din fars lojalitet mot kejsaren.
Kom ihåg, Paul...
Vårt samhälle är fullt av tävlande makter.
Vårt samhälle vilar på en politisk trefot...
...den mest instabila konstruktion.
En bedräglig maktbalans råder mellan kejsaren...
...dom kungliga husen, och det "opartiska" rymdgillet...
...för sitt osårbara monopol på rymdtransporter.
Komplicerat av en odemokratisk handelskultur--
Dr. Yueh blir besviken.
Då vet han hur jag känner mig.
Det är inte lätt att lämna sitt hem, Paul.
-Det blir ditt livs äventyr. -Kallar du det här för ett äventyr?
Lämna vårt hem för nån torr dammhåla mitt i ingenstans?
Du är hertigens son.
Du har plikter och ansvar.
Hur skulle jag kunna glömma?
Varje dag måste jag käka ansvar till frukost och plikt till middag!
Sarkasm är inget som klär dig.
Jag vill bara träffa min far.
Det vill jag också.
Ärkemodern har anlänt.
Hon vill träffa dig innan vi reser till Arrakis.
Varför är du rädd för henne?
Ditt tonläge avslöjar dig.
Hon var min Bene Gesserit-lärare. Nu är hon kejsarens sierska.
Du svarade aldrig på min fråga.
Jag har givit dig mer Bene Gesserit-träning än pojkar nånsin får.
Hon vill kolla hur bra elev du varit.
Han har ditt ansikte, Jessica.
Men han har fått sin fars ögon.
-Och hans mod. -Vi får se.
Kom hit, pojke.
Låt mig få se på dig.
*Om du förstår ditt eget bästa, så gör du som jag säger.*
Jag avgör vad som är bra för mig.
Din mor har lärt dig mycket ser jag.
Hon har berättat för mig om dina drömmar.
Ers nåd...
-...om jag får-- -Du kan gå, Jessica.
Sen när är det tillåtet att behandla damen Jessica som en simpel tjänare?
Hon var en simpel tjänare.
Min tjänare.
En bra sån också...
...tills hon fyllde 16, och din far tog henne.
Nu, vill jag höra om dina drömmar.
Det är bara drömmar.
*Om vad?*
-Människor som dör. -Vilka människor?
-Jag vet inte. -*Du ljuger... vad mer?*
Ibland ser jag konstiga människor, som dyrkar vatten.
Och mässar... ett konstigt namn... mitt namn tror jag.
Och Krig... fruktansvärda krig.
Miljoner som dör
Jihad
Ibland är det en flicka. En underbar flicka.
Men hon skrämmer mig... hennes ögon är konstiga.
Känner du den här flickan?
Nej.
*Vad tror du dom betyder ...dina drömmar?*
*Det kan väl du berätta för mig.*
Vet du vad det här är?
Det är ett test, unge Atreides.
Vad för test?
Stick in handen så får du se.
Vad finns i den?
Smärta.
Jag håller en Gom Jabbar mot din strupe.
Håll handen i lådan, och lev.
Dra ut den, och dö!
"Jag får inte frukta. Fruktan förstör sinnet."
Så är det, Paul.
Be.
"Jag låter fruktan passera genom mig. När den är borta står jag kvar."
Inget kvinnobarn har nånsin klarat så mycket smärta.
Du har talang, unge Atreides...
...men du har mycket att lära.
Han överlevde.
-Du borde ha varnat mig! -Hon var förbjuden till det.
Jag är ledsen. Paul.
Du skulle ha fått en dotter.
Du har satt oss i ett hopplöst läge.
En Atreides dotter kunde ha gift sig med en Harkonnen.
Fiendskapen mellan husen kunde ha tagit slut.
-Min man ville ha en son. -Din självupptagna flicka!
Sätta hans önskemål före våra intressen.
Hur vågar du vända ryggen åt våra uråldriga avelsprogram?!
-Jag betalar för mina misstag. -Och din son får betala med dig!
Vi gör vad vi kan.
Han kan vara värd att rädda... men för fadern gör vi inget.
Tur att du inte spelar balisett lika illa som du slåss, Gurney.
Synd att inte Duncan är här.
Då kunde jag fått en riktig träning.
Ohho, Gurney. Låt inte ilskan ta över.
Snabb vid försvar, långsam vid attack.
Du glömde den viktigaste principen.
Knappast. Kolla ner grabben!
Du kanske vill sjunga sopran nästa gång jag spelar?
Jag är inte på humör idag.
Inte på humör?!
Humör är för boskap och kvinnor! Humör är inget för stridskämpar!
Ens med weirding-tekniken din mor lär dig.
Det är den där gamla Bene Gesserit-häxan.
Något hon sa... eller gjorde.
Navigatören är här.
Vi är snart på väg till Arrakis.
Det sägs... att dom behöver kryddan...
...att utan den, kan dom inte navigera.
-Så sägs det. -Dom var mänskliga förut, va?
Tills kryddan förändrade dom.
Jag tror inte någon vet säkert.
Jag har aldrig sett en.
Det är det ingen som har.
Det är förbjudet, Paul.
Så äventyra inte vår transport genom att försöka.
(All icke gillespersonal, utrym förläggningen.)
Kommer Arrakis att vara så hemsk som dom säger, Thufir?
Sandstormarna, i alla fall.
Dom äter rent köttet från benen på ett ögonblick.
Dom enda som inte fruktar stormarna är dom stora maskarna.
Det är inte maskar som oroar mig.
Din far är en mäktig man, Paul.
Även kejsaren fruktar honom.
Jag skulle hellre lita på honom än på något den där haggan sa.
Och så börjar det.
Fällan är gillrad, bytet närmar sig.
Den eviga vilan närmar sig Huset Atreides och dess arvingar.
Århundraden av förnedring som hemsökt min familj...
...kommer slutligen att hämnas.
-Men Arrakis var mitt! -Håll tyst, Rabban.
Jag gjorde som du sa, farbror. Jag fick folket att kräla.
Jag krossade deras eländiga planet.
Rabban strävar efter att styra över Harkonnen en dag, Feyd.
Ändå klarar han inte ens att sköta sig själv.
Förklara vår plan, mentat.
Planen är stilfull och brutal, kära Baron.
Så klart att den är. Det är min plan.
För att Imperiet ska klara sig, måste kryddan flöda.
Men produktionen har gått tungt.
Kejsaren har avgjort att bara en man är ärlig...
...och lojal nog att ta sig an att återställa kryddproduktionen.
Hertig Leto Atreides.
Avbryter tillfälligt 80 år av Harkonnens styre...
...och all rikedom det innebär.
Jag sa tillfälligt, din idiot.
Det kommer inte att dröja länge innan Leto tror sig ha Arrakis...
...under full kontroll.
Och då, när han känner sig som säkrast--
Slår förrädaren till!
En förrädare? Vem?
Det förblir min hemlighet ett tag.
Dom andra stora husen då? Dom lär protestera.
Att förvränga sanningen, kännetecknar alla stora komplotter.
Ni förstår, brorsöner... En populär man föder avund...
Och Hertig Leto är mycket populär.
De andra stora husen vill bli av med honom...
Även om dom inte erkänner det.
Kryddan...
...kommer att flöda!
Kejsaren blir nöjd, och Huset Harkonnen blir mäktigare än någonsin.
Ensam och sårbar vid universums rand...
...kommer den tappra Leto att möta fruktan.
När jag är klar, vet han inte vem han kan lita på.
Inte ens den där Bene Gesserit-häxan han ligger med.
Dom kommer alla att trycka ned varandra som råttor i vatten.
När förrädaren uppenbarar sig...
...är Atreides öde redan bestämt.
Min son säger jämt att du smyger som en katt, Duncan.
Jag ville inte skrämma dig.
De senaste utflyttningsrapporterna.
Dom fruktar att vår regim kommer att vara lika hård som Harkonnens.
Vi förlorar för många.
Kryddjägare, förare, väderobservatörer, vi behöver dom alla.
Ska jag övertala några att stanna?
Nej.
Jag har en viktigare uppgift åt dig.
Du ska bege dig ut i öknen.
Fremen?
Jag får rapporter om tusentals, i byar som dom kallar fästen.
Långt ut i öknen.
Bortom bergen.
Harkonnen föraktade ökenfolket. Jagade dom för nöjes skull.
-Dom lär inte vänta sig bättre från oss. -Då måste vi ändra på det.
Vi behöver allierade här, Duncan.
Jag vill att du söker reda på deras ledare...
...den här Liet som jag hör talas om.
En ande.
Han kanske inte ens finns. Han kan vara flera olika män.
Ta reda på det.
Förmedla tålamod, så jag kan klä våra goda avsikter i handling.
Om jag har tur, så dömer dom oss alla av dig.
Du hedrar mig.
Jag utsätter dig för fara, det vet jag...
...men du är den enda jag kan anförtro det här åt.
En sån dammig liten garnisons stad.
Det vittnar om det hårda klimatet här.
Vad gör han?
Vattenförsäljare, Min dam.
Du behöver aldrig befatta dig med dem.
Cisternen vid palatset rymmer 50,000 liter...
...och hålls alltid fylld.
Vad är det med deras ögon?
Dom är fremen, ökenfolk.
Det är kryddan det beror på. Den finns överallt: i luften, maten.
När ett fremenbarn fyllt 12 har ögonen blivit helt blå.
Vakter överallt.
Så här behövde vi aldrig ha det på Caladan.
Familjerummen är i västra flygeln. Möblerna tas upp dit.
-Vad är det där bra till? -En gammal sed, sägs det.
Gäster stänker vatten på golvet efter att dom tvättat sina händer.
-Dom tar vara på varenda droppe. -En förnedrande sed.
Idaho har förberett väl för oss, Herre.
Var är Duncan? Får jag träffa honom?
Han är upptagen i officiella ärenden.
Jag har samlat generalstaben.
Nej, ta inte upp den dit. Vapenskölden ska hänga här.
Det första besökare ska se. Det här är Huset Atreides nu.
Vi är inte som Harkonnen.
Ni kommer att behandlas med respekt.
Från och med nu, ska vi prata deras språk.
Shadout Mapes, hushållschefen.
Mapes, visa damen våra rum. Se till att hon har allt hon behöver.
Vi träffas efter mötet.
Den här vägen, Min dam.
Kom, Paul. Dom väntar.
Jag? På en gång?
Det är dags att du deltar.
Jag har låtit flickorna skrubba varje millimeter av dom här väggarna med sand.
Harkonnens stank är äntligen borta.
Byggt av folk utifrån för många år sedan.
Ett heligt rum för att minnas det dom lämnade bakom sig när dom kom hit.
Tusen man skulle kunna leva ett år på det vatten...
...som det här stället förbrukar på en månad.
Och Harkonnen lät oss aldrig glömma det.
Ditt namn, Shadout, betyder brunnsösare, eller hur?
Jag är uppväxt i ökenfästena, ädling.
Du kan säga "Min dam", Mapes. Jag är ingen ädling.
Jag är hertigens första konkubin.
Finns det ingen fru?
Jag är hans enda sällskapsdam, moder åt hans son.
-Du är Bene Gesserit. -Ja, jag kan det gamla språket.
Jag är skolad i de gamla lärorna.
Det här stället är värdefullt. Det borde vara skyddat.
Säg till folket, Mapes, att det här stället tillhör dom nu.
Så länge vi styr här...
...ska Huset Atreides förvalta det åt dom.
Stanna där.
Ge tillbaka deras pengar.
Fortsätt.
Det är en sed, Min dam.
Den sedan upphör nu. Gör som jag sa.
Vatten ska aldrig mer säljas vid Atreides port.
Efter varje måltid, ska alla som samlas vid denna dörr...
...få en hel kopp, gratis.
Är det möjligt?
Kan det vara möjligt att hon för med sig Mahdi?
Saker måste få ha sin gång.
Konton för kryddbrytning då?
Harkonnens kryddverksamhet tog...
...10 miljarder solaris härifrån varje år.
Är det någon här som tror att Harkonnen bara packade och stack iväg?
Gurney, jag vill att du tar kontakt...
...med smugglarna som verkar i öknen.
Säg till dom att vi inte bryr oss om vad dom gör...
...så länge dom hjälper oss.
Kejsaren är mycket avundsjuk på deras kryddförtjänster, Herre.
Det är en sak att blunda för smugglare.
Det är en helt annan att håva in av deras vinst.
Ja, men berätta bara för honom vad vi gör då.
Sätt hela summan på honom, Shaddam IV.
Men dra sedan av det från våra skatter som en befogad utgift.
Med andra ord, priset för att göra affärer.
Vad?
Jag skulle ge mycket för att få se baronens ansikte när han hör om det här.
Alla Harkonnen-parasiter som blev rika genom att ta mutor från smugglarna...
...kommer att bli blottade.
Inget mer mygel.
Kejsaren kan inte neka oss detta.
Inte offentligt, i alla fall.
Lysande, grabben.
Vart var vi nu...
En kejserlig dotter måste göra bättre.
Värdig att vara din förstfödda.
Dom säger att hennes ambitioner lutar mer åt det litterära än det politiska.
Underskatta inte den politiska användningen av ett väckt sinne, Ers Majestät.
Undanflykt och slughet är troligen bättre egenskaper än ett vilt hjärta...
...och en kraftig rygg.
Allt som fattas är den manliga överlägsenheten.
Då måste du gifta bort henne väl. Lämpligen med någon lättpåverkad person.
Synd att det inte blir den unge Atreides.
En beundransvärd pojke, sägs det. Bra kombination av fostran och träning.
Vi måste sända Leto ett tecken på vår vänskap.
Han måste fortsätta att tro gott om oss.
Varför for vi hit, far?
Och säg inte bara att det handlar om ära eller plikt.
Det är mer än så, eller hur?
Jag har aldrig ljugit för dig, min son.
Man har anförtrott oss den mest lönsamma handelsvara i universum.
Bara det ger oss många fiender.
Men varför drar vi inte bara fram dom?
Blottar dom... inför kejsaren.
Tänk om han är en av dom?
Det här är en svår prövning, min son.
I den värld vi lever, styrs allt av egot.
Kejsaren behöver oss...
...just nu, för att förvalta Arrakis, för att kryddan ska flöda.
Men han fruktar oss, Paul.
Han fruktar mitt inflytande hos dom stora husen.
Om det ligger i hans intresse...
...att Huset Atreides störtas, kommer han inte att göra något för att hindra det.
Han kan till och med... hjälpa till för att påskynda det.
Okej, om du har rätt, så är det här stället en fälla.
Kanske det.
Men att veta att det är en fälla är det första steget att undgå den.
Jag skulle inte ha tagit det här uppdraget...
...jag borde flytt till universums mörkaste hörn.
Du är för hedervärd för sånt, min kära.
Nej. Jag är för uttråkad.
Den här eviga släktfejden tar slut här.
Harkonnen är ett skurkpack, Leto.
Hur mycket inflytande dom än försöker köpa...
...så kommer dom aldrig få den respekt som du har förvärvat.
Respekt kan inte ge oss fred.
Jag skulle ge allt för ett ställe nånstans.
Nånstans där vi kan vara ifred, där Paul är säker.
Och där allt jag behövde bry mig om var din lycka.
Kanske då, att jag kunde--
Snälla, tänk inte på saker som inte kan hända.
Du tillhör din tid, Jag föddes för mitt öde.
Även om jag fick fara tillbaka och välja...
...skulle jag inte ändra någonting.
En av dina, Turok?
Harkonnens legosoldater.
Spara dina krafter för öknen, Atreides. Bud har redan sänts till palatset.
Vi har män ibland er.
-Är dom pålitliga? -Det är fremen.
Jag tar hand om dom här.
Bara hälften av sandkryparna fungerar, men de flesta ornikoptrar är i ordning.
Det där är en skördarfabrik. Vi har runt 1,000.
Trots sin storlek, finns det maskar i öknen...
...som skulle kunna svälja en hel.
-Varför använder man inte sköldar? -Sköldar är värdelösa i öknen.
Ens en simpel kroppssköld skulle dra till sig alla maskar inom 10 mil.
Det får dom att se rött.
Kejsarens ekolog, Dr Kynes.
Vi föredrar den traditionella termen, planetolog.
Jag har förstått att det är dig vi ska tacka för våra ökendräkter.
Jag hoppas dom passar.
Det är enkelt uttryckt ett högeffektivt filter och värmeväxlingssystem.
Lagret mot huden är halvgenomsläppligt.
Svett passerar genom värmetrådar och saltet skiljs.
Vattnet samlas i fickor, som man kan dricka från.
Rätt inställd, hålls vattenförlusten under 15 milliliter per dag.
-Det är knappt mätbart! -Det är det som är poängen.
Du är en fremen.
Man accepterar mig i både fästen och byar.
Men jag är i kejsarens tjänst.
-Du har burit en ökendräkt förut? -Det är första gången.
Någon hjälpte dig på med den?
Nej, det verkade vara rätt sätt att ta på den, bara.
Nåväl... öknen väntar.
-Håll 120 grader sydöst. -Klart.
Det är där sandmästaren samlat utrustningen.
Hur många man är det i ett skördarlag?
Så få som möjligt.
Kryddbrytning är ett riskfyllt företag.
Har någon blivit vilse så här långt ut, och överlevt?
Folk har klarat sig genom att gå på klipporna där maskarna sällan tar sig.
Fremen?
-Fremen. -Där är det.
Det där är skördaren.
Och där är spanarskeppen?
Ja. Spanar efter masktecken.
Masktecken?
Där det finns krydda, finns det maskar.
Alltid?
Dom försvarar kryddan.
Har man försökt utrota dem?
För stora ytor. För många maskar.
Ett rikt fält som det ser ut på färgen.
Är det där masktecken?
Var är transporten för att rädda skördaren?
Masktecken, 40 kilometer bort. Han har fått korn på er.
-Sex minuter tills han når er. -Hinner dom alltid så här nära?
Det här är inte enligt normerna. Transporten borde vara här.
-Hur många är på skördaren? -Oftast 23.
-Kommer masken att attackera? -Utan tvekan.
Besättningen på skördaren, här är Hertig Leto Atreides.
Vi plockar upp er. Stoppa arbetet.
Spanare, landa åt väst. Förbered att ta upp folk.
Spanarna kan bara ta fyra man, förutom sin besättning.
-Vi kan bara få in två här. -Ni två, få bort baksätena...
Då får vi in tre till.
Här är skördare Delta Ajax Niner. Alltså, vi har nästan ett fullt lass.
Åt helvete med kryddan! Det finns mer. Gör er redo. Det är en order!
Maksen siktad. 10 grader sydväst.
Uppsakttad hastighet: 40 knop. Den är på väg hitåt.
Maksen är här om fem minuter.
Maksen är här om fyra minuter.
Varför kommer dom inte ut?
Dom hoppas att transporten ska komma i sista sekund.
Sandmästare, det här är order från högsta ort.
Stoppa arbetet och evakuera genast...
...annars delar jag ditt skepp med en laserkanon.
Jag hör den.
Masken.
Jag hör den närma sig.
Hitåt! Hitåt!
Båda två, kom hitåt! Resten till spanarskeppen!
Spring, era fähundar, spring!
Huka er och håll fast i nåt.
Vad gör dom?
Vi måste åka nu! Snabba på!
Status: Överbelastning.
Vi måste ha höjd annars suger den ner oss.
Status: Dålig lyftförmåga.
Välsigna Skaparen och hans vatten.
Välsigna hans ankomst och hans avfärd.
Må hans närvaro rentvå världen.
Må han förvalta världen för sitt folk.
Hur ska vi göra med dom som blev kvar?
-Skicka ett skepp att söka efter dom. -Men dom var precis bredvid masken--
Skicka ett skepp i alla fall.
När Gud påbjuder att en människas tid är kommen...
...leder han denne till rätt plats.
Jag vill träffa piloterna från den uteblivna transporten.
Någon ska få betala för det här.
Det här är mitt arv till dig.
Universums största rikedomar och den eviga kampen att försvara dem.
Dom åldriga brukade säga att risker och möjligheter oftast går hand i hand--
Det här är inte en av Yuehs lektioner, Paul.
På Caladan härskade vi med luft och hav.
Och här behöver vi ökenkraft.
Ökenkraft!
Kom ihåg det.
Mahdi, Mahdi.
Leto blir populärare för varje vecka som går.
Han har förstört vårt system med mutor för beskydd.
Han har lyckats hålla kryddproduktionen på topp trots våra sabotage.
Till och med bastarden Kynes, skickar gynnsamma rapporter till kejsaren.
Och vad drar du för slutsats av allt det, brorson?
Ju längre vi väntar, desto svårare blir det att driva bort honom.
Piter, förklara igen, va?
Letos fortsatta framgång gör dom andra stora husen oroliga, Rabban.
Vi hör hur det viskas, missunnsamhet som lätt kan ge näring åt betydande avund.
Jag skiter i avund!
Vi har en förrädare bland dem.
Jag tycker vi slår till nu!
Vad tycker du, farbror?
Slaven är något extra den här gången, eller hur, Rabban?
Kanske att Feyd inte ska ta allt för lätt på den här.
Kanske min kära bror till och med får svettas lite idag.
Vad du inte förstår...
...är att jag vill att Leto ska bli populär.
Jag vill att han ska känna sig säker.
Jag vill att han ska känna sig trygg.
Trygghet skapar förvirring.
Och det när han är som mest sårbar.
En sån fin gosse.
Du bad mig höra efter om det dom ropade här om dagen.
Orden dom ropade åt er i vagnen.
-Nåt i stil med Mahdi. -Det betyder Messias.
Dom har en legend här, en profetia...
...att en ledare ska komma till dom utifrån. En pojke.
Enda sonen av en Bene Gesserit. För att leda dom till sann frihet.
Messias? Paul?
Det här är ett enkelt folk. Dom lever på hoppet.
Berätta för mig om vattnen i ditt hemland, Muad'Dib.
Jag är ledsen, Herre. Mapes sa inte att du var här.
Nej vänta.
Det är okej.
Jag var trött. Jag slumrade till.
Du kan fortsätta med ditt arbete.
Säg mig...
...använder kocken mycket krydda i vår mat?
Kryddan är överallt på Arrakis, Herre.
Överallt.
Rör dig inte.
Gör exakt som jag säger.
Det är en jaktsökare.
Den dödar dig...
...direkt, om du rör dig.
Hör på.
Den som styr den, vart han nu är...
...kan bara sikta på rörelser.
Håll alldeles stilla.
Ge inte vika.
Fruktan förstör sinnet.
Du har tur som lever.
Var jag dess mål?
Den går mot rörelser helt enkelt.
Du kunde ha låtit bli den för att klara dig själv.
Ni har en förrädare bland er.
Någon nära... mycket nära.
Jag vill ha honom levande!
Hallå där!
-Dom försökte döda min son! -Han ser ut att vara ur lokalbefolkningen.
-Det går inte identifiera honom. -Harkonnen, säkerligen.
-Och det var fler än han-- -Sluta, båda två!
Bränn honom.
Allt utom händerna.
Sätt lite krydda i varje hand...
...och skicka dom till Baronen på Giedi Prime.
Han tog nästan livet av min son.
Du ville visa lite initiativ?
Framgång vaknar ofta där motgång slumrar, farbror.
Så poetiskt.
Du kanske kan definiera framgång?
Jag ser inget bra med det du gjort hittills.
Pojken... lever fortfarande. Men nu är han rädd.
-Nu vet dom hur nära vi kan komma. -Ja, det gör dom alldeles säkert.
Din kryddkur.
Du måste ta allt. Hälsa och långt liv är kryddans giv.
Försvinn, allihop! Ut!
Ditt fördömda svin.
Jag sa ju åt dig att dom satans Atreides skulle få känna sig säkra.
Men nej, du kunde inte vänta. Nu har du fått dom mer vaksamma.
Vad ska vi göra nu, Piter?
Att gå till nästa steg i planen verkar lämpligt nu.
Vilken insikt!
Hur kommer det sig att jag belönats med så utomordentliga rådgivare?
Vi har, förstås, det lilla problemet med trupptransporterna.
Våra förhandlingar med Rymdgillet är inte avslutade ännu.
Förbannade vare Gillet och deras navigatörer!
Inte ens kejsaren kan resa utan Rymdgillets nåd, käre Baron.
Och vad föreslår du, din slingrande mentat?
Erbjud att betala med mer kryddor... i förskott från Rabbans besparingar--
-Du är galen, din-- -Fortsätt, Piter.
Vi måste vända det här bakslaget till vår fördel.
Kanske din dumhet visar sig användbar i alla fall...
...och påskyndar dagen då Huset Atreides faller.
Du är trött, far.
Ja, jag är trött.
Att dom stora husen urartat, tär på mig.
-Vårt hus har inte urartat. -Har det inte?
Din mördare kom inte hit utan hjälp.
Men vem misstänker du?
Jag kan bara misstänka.
Jag kan inget bevisa och det finns misstankar så det räcker.
Det kan inte vara Gurney.
Han visste att din mördare skulle varit mer värd levande.
Gurney är impulsiv. Han äger inte sådan list.
-Eller Yuehs intelligens. -Knappast Yueh?
Hans åkomma skulle göra honom knäpp först.
Låt inte känslor fördunkla ditt omdöme, min son.
Det finns någon.
Förr eller senare måste du möta honom.
Det är alltså så här dom gör.
Dom sår frön av misstro...
...och får oss att frukta varandra.
Lär dig detta, min son.
Om du vill behålla Arrakis, måste du kunna möta fruktan med fruktan.
Fruktan och makt.
Det är dags att gå ner.
Mannen i silver är en ökendräktsmakare från Carthag.
Dålig kvalitet på dräkterna enligt fremen.
Den bistra kvinnan bredvid honom driver en eskortfirma i Arsunt.
Imponerande kundkrets, sägs det.
Bredvid elden står Lingar Bewt, vattentransportör från poltrakterna.
Mannen på hans högra sida--
En representant från Rymdgillet. Hur skulle jag kunna missa honom?
Mannen utmed Thufir är Esmar Tuek, smugglare, mycket framgångsrik.
Han har snabba skepp om vi behöver.
Min dam, Min herre...
...Jag blev hedrad av inbjudan.
Du är alltid välkommen, Dr. Kynes.
Vi hittade den förlorade transporten...
...kapad av Harkonnens agenter. Dom försökte sälja den i ett smugglarläger.
Dom är döda nu.
Vi står i skuld till er.
Jessica ser till att du har allt du behöver.
-Nöjet är mitt. -Tack, Min dam.
Dom har visst förlorat en till skördare till en mask.
Om dom fortsätter så här, kommer dom inte ens ha råd med vatten.
Mina damer och herrar, hennes kungliga majestät, prinsessan lrulan Corrino.
Ers Höghet, er närvaro glädjer oss mycket.
Min far låter hälsa sin bestående respekt och tillgivenhet, Ers Nåd Hertig.
Kejsaren vill visa alla den tilltro han hyser för Huset Atreides.
Hon har kejsarens Sardaukar mördare som sina livvakter.
Vattenseden här är så fascinerande, eller hur, Ers Höghet?
När jag anlände, tog dom mina handdukar nästan innan jag var torr.
För att spara vattnet i dom, antar jag.
-Det är ett riktigt antagande. -Ingenting här är fascinerande.
Om det inte var för kryddan, skulle ingen bry sig om det här stället.
Tursamt nog, för en vattenförsäljare som du, skulle jag tro.
Jag tycker om att se fåglarna flyga här på Arrakis.
Många klarar sig helt utan vatten. Asätare, eller du vet, blodsugare.
-En egendomlig anpassning, eller hur? -Menar du att dom är kannibaler?
Jag sa att dom dricker blod, inte nödvändigtvis blod från deras egen sort.
Det sägs att fremen dricker blodet från dom döda.
Är det inte så, Dr. Kynes?
Inte blodet. Hela människans vatten.
En nödvändighet när man bor långt ute i öknen.
Kroppen är 70 procent vatten.
En död man har ingen nytta av det längre, eller hur?
-Här är i alla fall ärligt festande. -Försiktigt, pojk.
Kryddölen kan stiga dig åt huvudet innan du vet ordet av.
Spela, Gurney.
Låt oss ta det lugnt ett tag.
När sonen till min älskade herre ger mig order att koppla av...
...då, tänker jag göra det.
Är det så du verkligen känner... för min far?
Älskade?
Din spoling.
Om jag inte visste bättre, skulle jag ta det där som en anklagelse.
Det var en enkel fråga.
Din far räddade mig från en av Harkonnens slavhålor, grabben.
Han tog mig i sin tjänst, gjorde mig till sin vapenchef.
Den man eller kvinna... som höjer en hand mot honom...
...kommer att få den avhuggen av mig, som försmak på sin död.
Jag skäms för att jag tvivlade på dig, Gurney.
Nog nu. Inget mer sånt nu.
Mina damer och herrar
Jag, Baron Harkonnen...
...har beslutat att vårt ärevördiga hus sigill...
...med den fule och virrige Chimera, sagofiguren...
...inte längre representerar våra begär tillräckligt bra.
Därför och hädanefter, har som slutsats...
...vårt feta och kungliga jag bestämt att...
...från denna dag, och i hela universum...
...ska vi inte längre vara Huset Harkonnen.
Vi ska vara...
...Svinhuset.
Nu förstår jag varför det sägs att din skicklighet med kniven...
...bara överträffas av din överlägsenhet med balisetten, Gurney Halleck.
Är det Atreides vana att lämna en aktad gäst...
...utan att ens komma med en dålig ursäkt?
Förlåt mig, Ers Höghet.
Försiktigt.
Kryddölen kan stiga dig åt huvudet innan du vet ordet av.
Jag såg det.
Du väntade dig någon mera finkänslig, kanske?
Kultiverad var det jag tänkte.
Det finns ett gammalt ordspråk som jag tror på:
Döm aldrig en bok av omslaget.
Vi är inte så olika, Paul Atreides, du och jag.
Du vet inte vad du pratar om.
Jag har hört allt om den vresiga Paul...
...den dystra Paul, den arga och olyckliga Paul...
...som förvisats till Arrakis där han, stackars pojke...
...en dag kommer att ärva ansvaret för universums största skatt.
Och den eviga kampen att försvara den.
Vi är båda drabbade av vad vår födslorätt medför.
Men i morgon kommer du att återvända till era bekväma palats på Kaitain.
Till fångenskap och ensamhet.
-Till betjänter och uppvaktning. -Med sitt smicker och tomma prat.
Som arvinge till en kejsare.
Som förbannar min mor för att hon får döttrar istället för söner.
Du hånar mig.
Nej.
Jag försöker få dig intresserad.
Ska du dansa med mig eller bara stå där helt förvirrad?
Jag ville inte åka hit, vet du.
Vara en bricka i min fars politiska spel är inte vad jag kallar kul.
Men du verkar vara mer invecklad än ditt rykte sa.
Och jag gillar invecklat.
-Vi har letat efter dig, Ers Höghet. -Och nu har ni hittat mig.
-Är du oskadd? -Lugn, kapten.
Prinsessan har haft mitt beskydd.
Men snälla.
-Gurney, stopp. -Sluta, kapten.
-Gurney. -Jag sa sluta, kapten!
Det är sent, Ers Höghet. Transporten väntar.
-Jag är inte klar att åka. -Din far gav stränga order.
Ser du?
Kanske vi ska vara dom vuxna här.
Statuera ett exempel för våra temperamentsfulla vänner.
Du är intressantare än du verkade, Paul Atreides.
Jag hoppas vi ses igen.
Min far lär säkert belöna dig för din blinda lydnad, kapten.
Muad'Dib.
Pappa?
Duncan?
Förlåt att jag kom inrusande.
Men vi har tagit en grupp av Harkonnens infiltratörer.
Några fremen fann dom i en grotta i bergen här i närheten.
En fremen, Turok, blev svårt skadad.
-Jag skyndade hit med honom-- -Men han dog.
Det här är Stilgar, Herre... ledaren för Turoks stam.
Ökenfolket har hört mycket om Leto Atreides.
Jag hoppas att vad du hört ska bli början till vänskap mellan oss.
Mitt folk har lidit länge under härskare som du.
Nej, inte som mig, eller någon annan i min familj.
Allt det förändrades när Huset Atreides tog över på Arrakis.
Duncan?
Paul.
Stilgar, det här är min son, Paul Atreides.
Ja. Vi har hört om honom också.
Fremen vill att jag stannar hos dem, Herre.
Han strider väl.
Och han gjorde sitt bästa för att rädda vår vän.
Det försäkrar oss.
Dubbel lojalitet, Herre, till dig och till deras stam.
Det har gjorts förut. Liet tjänar två herrar.
Låt det bli känt bland ert folk, att Hertig Leto Atreides...
...hedrar uppoffringen din krigare har gjort i vårt namn.
Jag önskar bara fred mellan oss.
Vi tackar dig för gåvan av vatten från din kropp, Stilgar...
...och tar emot det i samma anda som det gavs.
Duncan ldaho... ditt vatten tillhör oss nu.
Kroppen av vår vän, Turok, blir kvar hos din herre.
Hans vatten tillhör nu Atreides.
Så är förbundet mellan oss.
Mapes? Mapes!
Mapes, vem gjorde det? Vem?
Förrädare.
Vakten är död.
Sköldar.
Sköldarna.
Gurney!
Yueh?
Må Gud förlåta mig. Jag hade inget val.
Varför?
Jag måste rädda min fru.
Vi har ont om tid.
Harkonnen är här snart.
Jag ger dig den slutliga hämnden...
...för det här hemska jag gjort mot dig och din familj.
Du kommer att kunna hämnas.
Kom bara ihåg tanden.
Tanden, Herre.
När du står ansikte mot ansikte med Baronen... kom ihåg tanden.
Kejsarens Sardaukar.
Hertigen! Var är hertigen!
Inte i förläggningen, Sir. Vi hittar inte Paul heller.
Svin!
Han ser lamslagen ut.
Min del av överenskommelsen, Baron. Jag lovade dig hertigen. Här är han.
-Jaa, en härlig syn, Doktor. -Nu är det dags för din del.
Och tro det eller ej, jag står för mina ord.
Var är hon?
Du lovade att vi skulle återförenas.
Du sa att du skulle befria henne om jag gjorde som du sa.
Så vart är hon?
Din fru är fri, min gode doktor.
Helt fri.
Befriad från sin dödlighet.
Befriad från sin kroppsliga bur. Jag har befriat henne.
Jag lovade att ni skulle få återförenas, och jag håller vad jag lovat.
Som du ser.
Tror du att du besegrat mig?
Lita aldrig på en förrädare. Inte ens på en du själv skapat.
Min ädla herre, njuter du av uppvisningen? Jag hoppas det.
Jag höll dig vid liv så att du skulle få bevittna hela förräderiet.
-Vad? -Paul.
Aha, pojken.
Jag vet inte, Jag lämnade honom åt öknen, han och din fantastiska kvinna.
Mina män lämnade dem att utforska sandens skönhet här på Arrakis.
Dom kanske får se nån mask också.
Vi kunde inte spilla så mycket ädelt blod på våra händer, eller hur?
Kejsaren var mycket noga att påpeka det.
Jaa... din kära kejsare.
Bli aldrig populärare än din chef. Om du inte tänker slå ut honom.
Sa jag det? Det var dålig stil.
Jag tillbringar väl för mycket tid med min idiotiska brorson, Rabban.
Du säger väl inget va, min kära vän?
Kanske vi ska fortsätta nu då.
Fortsätta? Det här är hämnd, Piter!
Blodshämnd!
Och jag tänker njuta av varje sekund.
Min familj har avskytt Atreides i generationer.
Dom har varit sanden i våra ögon, stanken vid vårt bord...
...dessa högmodiga Atreides, alltid i vägen för oss.
Jag vill att Leto ska uppskatta skönheten...
...i det jag gjort mot honom.
Han ska veta att jag, Baron Vladimir Harkonnen...
...är redskapet för hans familjs undergång...
...Atreides blir utrotade... och Huset Harkonnen tar dess plats.
-Tanden. -Vad sa han?
Tanden.
Vad sa han, Piter?
Tanden.
Nej!
Behövs det mera bevis för Guds vilja?
Atreides är döda, och Harkonnen lever!
Han är död.
Far är död.
-Vad gör du? -Vi lever inte länge i öppna öknen.
-Vi måste söka skydd. -Men Harkonnens patruller.
Maskar.
Vi måste chansa.
-En av våra? -Vi kan inte ta risken.
Det kan vara Harkonnen som tänker fixa oss.
Snabba på! Harkonnen patrullerar området, dom är på väg!
Spänn fast er.
-Vad är det här för ställe? -Ett av fremens fästen. Ett litet.
En storm är på väg. Vi kan ta skydd här.
Liet, vi måste prata.
Vila er här.
-Hur visste du vart vi var? -Dr. Yueh skickade bud.
Han sa att ni lämnats söder om bergsskölden.
Herre...
...jag skulle ge er den här.
Harkonnen är i närheten.
-Dom har spårat vårt skepp. -Dom kallade er Liet.
Du är honom, eller hur?
Han som aldrig syns, han som kanske inte ens finns.
-Deras ledare. -Jag föredrar att ordet vägvisare.
-Vägleder dom? -Tills Mahdi kommer.
-Harkonnens skepp på ingång. -Nu måste vi åka.
-Kommer du med oss? -Nej.
-Dom dräper dig. -Mig?
Jag är Dr. Kynes.
Jag jobbar åt kejsaren, du vet?
Jag säger bara att jag var er gisslan.
Kom nu.
Jag måste stanna här med fremen, som jag lovade din far.
Håll i dig.
Vi kan inte bli av med dom.
Stormen. Vi kan inte köra genom den.
-Vi har inget val. -Inget överlever en sådan storm.
Om dom inte vill dö, kommer dom inte att följa efter oss.
"Jag får inte frukta. Fruktan förstör sinnet."
"Jag låter fruktan passera genom mig."
"När den är borta står jag kvar."
Det finns en sägen att natten då Huset Atreides förlorade Arrakis...
...exploderade en stjärna på himlen över deras hemland på Caladan.
Men, historien om Dune var långt ifrån slut.